Také se vám stává a nebo stávalo (za vašich studentských let), že jste se ráno probudili a po včerejším biflovacím večeru nezůstala v mozku ani stopa, v lepším případě jen zbytky?
Bylo to nejspíš proto, že jste nerespektovali průběh Ebbinghausovy křivky zapomínání.
Německý psycholog Hermann Ebbighaus výzkumem mozku přišel na časové intervaly, za jak dlouho po přečtení informace dochází k postupnému vyhasínání nervového spoje v mozku, který měl za úkol podržet nabytou informaci v paměti. Ebbinghausova křivka zapomínání vypadá zhruba takto:
Zdroj: www.wikipedie.cz
Když už víme, kdy zapomínáme, tak vlastně máme i návod, jak tomu zabránit. To se dá provést jednoduše. Opakováním. A k určení co nejefektivnějšího opakování nám pomůže právě výše uvedená křivka, kterou můžeme interpretovat pro naše potřeby následovně.
Zatímco v momentě přečtení si informaci pamatujeme na 100 %, po 19 minutách je to již jen z 60 %. Proto bychom se měli po 19 minutách vrátit zpět na začátek učení. Další opakování by mělo proběhnout po 63 minutách, poté další den, a pokud nás naše houževnatost a odhodlání nezradí, opakování po dvou dnech by nám mělo zaručit docela slušné procento úspěšnosti zapamatování. Kdo se však neobejde bez 100 % úspěchu, pak Hermann Ebbighaus doporučuje vrátit se ke stejné informaci ještě jednou po 6 dnech a naposledy po 31 dnech. Údajně nám tedy postačí 7 cyklů opakování k doživotnímu zapamatování informace.
Není však informace jako informace. Některé sklouznou do dlouhodobě paměti lehce, jiné se zarytě brání. Další vychytávky a tipy najdete v ostatních příspěvcích na mém blogu a také v mé e-knize zde: http://jcerna.cz/e-book/
Tak hurá do práce. Přeji nám všem hodně úspěchů ve studiu.
PS. A ještě si neodpustím dodatek. Hermann Ebbinghaus žil v 19. století. Dnes máme století 21. a ani naše děti se stále ve škole neučí, jak správně se svou pamětí pracovat. Pojďme to společně změnit a začněme u sebe a našich dětí. Pojďme se naučit využívat náš potenciál až do poslední „kapky“. Děkuji.